HCE uvádí
Miláčku.
Co se děje?
Nic. To můj žaludek.
Doufám, že nemám vřed.
Potíš se.
Další noční můra?
Ne, stejná.
Paule?
Stalo se něco?
Ne. Pár dní už je mi nějak divně.
Musíš si odpočinout.
Proto si tak dřel.
Tys našla Howarda, aby investoval.
Ale ty jsi ten génius.
Všechno, na co sáhneš, se promění ve zlato.
Proč jsi to řekla?
Ty se opravdu neumíš bavit.
Nemyslíš, že se všechno najednou změnilo?
Ovšem, že změnilo. Strašně jsme zbohatli.
Mohli bychom si jen užívat. No tak, Paule.
Jo.
A mě to nebaví.
Dobře.
To ne. Barbaro, tohle ne. To bylo.
To bylo skvělé, cos dělala. Opravdu hezké.
- Myslím to vážně. - Nedělej to, Paule. Prosím.
Promiň.
Musíš teď kouřit?
Je to Howardova loď. jemu to nevadí.
Je to Howardova loď. Jemu to nevadí. Tak fajn.
Počkej. Paule.
Nevydržíš bez toho ani pět minut, prosím?
Drahoušku, naše akcie mohou být pod vodou a nedozvíme se to.
- Toho se nebojím. - Existují 2 možnosti.
Cena akcie se stabilizuje.
Nebo bude dále klesat a pak existují dvě možnosti.
Poslyš, jsme na lodi u španělského pobřeží, prosím.
Španělsko. Rodná země.
Matka mě ani nedala na španělštinu. Utekla do Států při první příležitosti.
A teď jsi tady. Kruh se uzavřel.
To je osud. Život nemůžeš naprogramovat.
Proč ne? Je to binární systém.
No jistě. Muž, žena, bohatý, chudý, život, smrt.
- Paule. - Líbí se mi to. - Vzpamatuj se.
- Co to děláš? - Nic. Chci si jen užívat dovolenou.
Barbaro!
Miláčku!
Opatrně! Jsou tam firemní spisy. Vicky, promiň.
Tak! A akcie jsou pod vodou.
Cos to udělala?! Přeskočilo ti?!
Probuď se, Paule. Rozhlédni se. Je to nádhera.
Bude krásný západ slunce.
Tak to je všechno v pořádku. Jenže mám ty spisy jen na disketě.
Nemám žádnou zálohu.
Ty jsi tak zálohovanej, až zadkem překrýváš horizont!
Nechtěli byste se přesunout? Už je málo slunce a stíníte mi.
Pamatuješ se, když jsme se tak hádali?
- Až na to, že bych tě shodila přes palubu. - To by bylo levnější.
Slyšíte to?
Jde to tam z té vesnice. Nějaký náboženský festival.
To nám ještě chybělo, zpívající jeptišky.
Jdu se osvěžit. Promiňte.
Moc se mi to nelíbí.
Zřejmě se blíží bouře. Musíme všechno schovat. Nebo přivázat.
Řítí se to přímo na nás.
Odplujeme od skály. Zvednout kotvu.
Jasně. Kde je?
Udělám to!
- Nevypadáš dobře, parťáku! - To bude dobrý.
Do prčic!
- Dej pozor! - Držte se!
Ježíši!
- Nestalo se vám nic? - Ne. - Ne. Aspoň doufám.
Vicki?!
Pomůžu ti.
Paule, pomoz mi!
- To bude dobré, Vicki. - Zavolám pomoc.
- Miláčku, můžeš pohnout nohou? - Ne. Nemůžu.
Vysílačka je hluchá. A počítač...
Vezmi tohle a vyšli signál na pobřeží. Rychle!
Neboj se, drahoušku. Dostaneme tě z toho.
Dobře.
No tak!
Kde jsou všichni, kruci?
Sakra!
Musíme tam zajet na člunu a sehnat pomoc.
Dobře. Jeďte s Paulem. Zůstanu s Vicki.
- Je to moje loď. - Howarde, prosím! - Zůstanu tady!
- Dobře, podrž to. - Ano. Výborně.
- Vicki, hned jsem zpátky. - Prosím, prosím.
Vydrž, lásko. Bude to dobrý.
Drž se, Vicki. Bude to dobré.
- Myslíš, že se z toho dostane? - Nesmí se to potopit.
Howarde, myslíš, že umřeme?
Ne, my ne. My to zvládneme.
Zachránění na moři, miláčku.
- Tak jo. Dobrý. - Musíme rychle ke břehu.
Jestli se to zhorší, nebudou mít šanci.
- Co to bylo, kruci? - Asi jsme narazili na skálu.
To je jedna možnost.
- Teče nám sem. Máme něco na ucpání? - Ne. Musíme doplout ke břehu.
- V té vodě něco je. - Co?
Nevím. Ucítila jsem něco.
Viděl bych to.
Pro Boha, Vicki! Vicki!
- Na co střílejí? - Aby to nebyli žraloci!
No... Tak to se musíme vrátit.
Zbláznila ses? Nedoplujeme tam. Nedostaneme se ani ke břehu.
- Tak. - Do háje!
- Nastartuj to! - Nemůžu. Nejde to.
- Vyhoď motor! - Co? - Vyhoď motor. Dělej.
Použij tohle.
- Dělej. - Musím to nasadit.
- Dělej! - Jak se s tím zachází?
Dobrý.
Kde jsou všichni?
Výborně.
Tudy.
Ne, počkej. Zpěv.
Ozývá se to z toho kostela.
Haló? Potřebujeme pomoc.
Co se to tu děje, sakra?
Jaký je to kostel?
Potřebujeme policii.
A doktora.
Pojďte.
Tamhle.
Hoši!
Pomůžou nám?
- Odvezou nás tam. - Pojďte. Rychle.
Co zas?
Prý tu někdo musí zůstat, aby to oznámil policii.
Tak dobře. Zůstaň.
Ne, ne. Nesnášíš lodě. Popluju s nimi.
Ne, zvládnu to. Jen tě tu nechci nechat s tím chlápkem.
Mám z něho husí kůži.
Pomůžu slečně najít policii a doktora.
Fajn. Poslyš.
- Dávej pozor. - Jasně.
Dvě možnosti.
Dobře. Zastavte podél.
Howarde? Vicki? Jsem zpátky!
Howarde?
Vicki?
Howarde?
Vaši přátelé?
- La seňorita jít najít policii. - Kam?
Do Santiaga, 50 kilometrů. V lmboce žádná policie.
Řekla, jít do hotelu. Ona přijít za hodinu.
Kam do hotelu?
Mám tady s někým schůzku.
S jednou ženou.
Seňorita?
Dejte mi pokoj, než se vrátí.
Je nahoře? Ten pokoj?
Já...
Nahoře?
Tak to snad ne!
Co to, kruci...
Barbaro?
Jsem tak rád, že jsi zpátky.
Co?
No tak!
Do háje!
Co si přejete?
Kruci!
Ne!
Proboha, Howard!
Počkejte na mě.
Co je s vámi, lidi zatracený? Proč to děláte?
Vy mi pomůžete.
A nevydáte ani hlásku. Silencio. Rozumíš?
Dobře. Žádné násilí.
Proč jste zabili mého přítele?
Vzít mu obličej. Zabít tebe. Vzít ti obličej.
Na lodi byla žena.
Je mrtvá.
Dvě ženy mrtvé.
Dvě ženy?
Si. Jedna z lodi, jedna přijít s tebou.
Žena, která přišla se mnou do kostela, je mrtvá?
- Oni zabít. - Jak to víš? Jsi si jit?
Vidět je zabít.
Ty ženy...
...umírat.
Nikdo neodejít z lmboca.
Lidi přijít.
Nikdo neodejít.
Proč? Co? Proč nás chcete zabít? Co jsme vám udělali?
Myslíš, že Ezequiel je blázen,
ale řeknu ti pravdu.
Řeknu ti tajemství,
tajemství lmbocy.
Kdysi dávno,
lmboca ne jako teď.
Boží město.
Jsem kluk.
Rybářův syn.
Ale žádná ryba v oceánu.
Tak se modlíme.
Ale Bůh neodpovídá.
Pak přijít kapitán Cambaro.
Velký muž, plout po velkém Pacifickém oceánu,
objevit zlato.
On říct, lidi blázni,
modlit se k Bohu, ten modlitbu nevyslyšet.
Říkat, že znát Boha, který přinést ryby a víc.
Kněz říkat ne, ale kapitán říct, že přivést velkého Boha Dagona do lmbocy.
Poprvé slyšet...
La! La!
Cthulhu fhtagn!
Kéž bych to nikdy neslyšel.
Kéž bych to nikdy neviděl.
Brzy lmboca bohatá.
Spousty ryb, spousta zlata.
Zlato z moře.
Lidi hladovět po zlatu.
Jít proti Bohu. Neuctívat Krista.
Všichni uctívat Dagon.
Celá lmboca modlit k Dagonovi.
Ale jednoho dne už žádné zlato.
Dagon chtít oběti.
Všichni uctívat Dagona, nebo zemřít.
Dvě možnosti:
Buď jste opilý.
Nebo vám přeskočilo.
Proč jste to udělal? Co to děláte?
Napít, sí. Blázen, sí. Ale říkám ti pravdu.
Ezequiel nelhat.
- Jsem poslední člověk v lmboce. - Jo? Proč tě nezabili?
Piju.
Jsem blázen.
Ty, blázen? Ne, doopravdy?
Musím zmizet. Musím pryč.
Potřebuji auto.
Viděl jsem auto. Velké černé auto.
Jediné auto v lmboce patří...
...Xavierovi Cambarovi. Orfeovu vnukovi.
To je Xavier.
Pááni! Co je mu?
Co je všem lidem v tomto městě?
Mění se. Půjdou do moře.
Do moře?
Někteří už ani nechodí.
Xavier nejít do moře, zůstat v lmboce.
- Výborně. A co mám teď udělat s tebou? - Nezabíjet! Nezabíjet!
- Jsem člověk jako ty. - Existují dvě možnosti: zabiju tě.
Neřeknu. Nikomu neřeknu.
Nebo ti uvěřím. Jasný? A pak jsou dvě možnosti. Nemám čas.
Proboha!
Do háje! Kam to jde?!
Díky.
- Zdálo se mi. - Já vím.
Kdo jste?
Jsem Uxia. Čekala jsem na tebe.
- Ne, ne, nemůžu. - Paule. Paule...
Paule.
Zůstaň.
Zůstaň se mnou. Prosím.
Prosím.
Paule, prosím.
Musím si sehnat větší mobil.
Dělej! Dělej!
Prosím zůstaň!
Dobrý.
Ne!
Nemáš toho pravého!
Mýlíš se. Buď zticha, kruci.
Parchant!
Paule? Paule? Paule? Paule? To jsem já.
Barbara.
Barbaro? Barbaro?
Barbaro, Barbaro, Barbaro.
To je můj zapalovač.
Ano, zachránil mi život. Jestli vyvázneme, kuř si jak chceš.
- Řekl mi, že jsi mrtvá. - Kdo?
Já mu říct, seňora.
Ezequieli!
Teď jsem jako vy.
Zajatec.
Říkal jsi, žes je viděl zabité.
Horší než zabité.
Co to je?
Pojď.
Už tady byla, když mě sem zamkli.
Pssst. Já jsem Barbara.
Vicki.
- Paule. - V pořádku. Jsem tady.
Co se stalo?
Howard je mrtvý.
- Já vím. - Stáhli ho pod vodu.
Nemohl dýchat. Praskla mu hlava.
Ale ty jsi naživu.
- Zkus na to nemyslet. - Ne. Pane Bože.
- Mám to v sobě. - Dávají ji Dagonovi.
-Co to znamená? - Vzít si ji.
Obcoval s ní.
Stáhl mě dolů.
Byla jsem pokryta tím... vším.
Proboha!
Bylo mi nanic. Nemohla jsem dýchat!
Vicki, poslyš. Dostaneme se pryč.
- Moje noha! - Na lodi došlo k neštěstí.
Určitě ti dali léky proti bolesti.
A tys měla halucinace. Byl to sen.
- Sen? - To nejsou sny.
- Odvezeme tě k doktorovi. Ano? - Proč to dělají?
Protože znáte.
Co znáte?
- Jejich tajemství. - Jaké tajemství?
Poslyš...
Kdyby se mi to stalo, musíš mi slíbit, že mě zabiješ.
- Barbaro, poslouchej. Dostaneme se pryč. - Slib mi to.
Prosím.
- Už jdou. Svléknou nás z kůže. - Nedovolte, aby mě odvedli! Nejsou to lidi!
Psst. Musíš být zticha!
- Pojď, Vicki! - Ne!
Ne!
Barbaro!
Barbaro! No tak!
Teď sloužíte Dagonovi!
Ne!
- To je jediná možnost. -Vicki! - Sbohem, Paule.
- Vicki! - Vicki, ne! - Vicki! Vicki! Vicki!
Vicki.
Neee! Ať mě neodvedou!
Pusťte ji! Pusťte ji!
Ne!
Zemřete tady, v lmboce.
My budeme žít věčně, v moři.
- Tak to chce Dagon. - Napíšu vám šek na milion dolarů.
Deset milionů dolarů, když nás a tu ženu pustíte. Ano?
Máme tisíckrát víc ve zlatě. To nic neznamená.
To je skvělý.
Bezvadný!
Moc se omlouvám. Kdybyste mi nepomohl, byl bych..
Ne. Připomněl s mi...
...mého otce a mou matku,
a toho, kým chtěli, abych byl.
Zase uvidím vaše obličeje, ale vy neuvidíte můj.
Ano, ale umíráme jako lidi.
Hospodin jest můj pastýř,
nebudu míti nedostatku...
Na pastvách zelených
pase mne, k vodám tichým mne přivodí.
Duši mou očerstvuje,
vodí mne po stezkách spravedlnosti, pro jméno své.
Byť mi se dotalo jíti i přes ůdolí stínů smrti, nebudu se báti zlého, neboť se mnou jsi!
Prut tvůj a hůl tvá, toť mne potěšuje.
Strojíš stůl přede mnou naproti mým nepřátelům,
Kalich můj naléváš.
Nadto dobrota a milosrdenctví následovati mne budou po všecky dny života mého,
a přebývati budu v domě Hospodinově za dlouhé časy.
Udělejte to!
- Budeš žít, protože patříš mně. - Můžeš mi říct, proč se to děje?
Brzy všechno pochopíš. ale musíš zůstat se mnou.
Když zůstanu, pustíš Barbaru?
Než jste přišli, nedošlo celý rok k žádnému obětování.
- Dagon ji potřebuje. - Kašlu na Dagona!
Ano. A jejich dítě bude nesmrtelné.
Ale je v tom háček. Musí žít jako tvor, který je napůl mořskou rybou.
V radosti s Dagonem.
Udělám co budeš chtít. Prosím, pusťji.
Není možné, aby ti na ni záleželo. Nezdálo se ti o ní.
Brzy se odebereme na krásné místo. Zapomeneš na svůj svět a přátele.
Nebude existovat čas, nebude konec,
nebude dnes, ani včera, ani zítra, jenom věčnost
a věčnost a nekonečná věčnost.
- Nemám na vybranou? - Ne
To je tvá cesta. Tvůj osud.
Stále mám lidské cítění.
Kněžna Uxia si vás zvolila za muže.
Jen do toho, ty prevíte.
Nejsem bezmocný starý muž. Chceš obličej? Tak si ho vezmi!
Tak takhle vypadá umírání!
Mizerové.
A teď... Dvě možnosti.
Přestaňte! Dost!
Pane Bože.
Proklínám tě!
Ne! Ne!
Ne!
Dagone!
Shniješ v pekle!
Budeš hořet celou věčnost!
Ne, my budeme žít věčně, jako tvoje dítě.
Dagone!
Ne! Pomoc!
Ne! Ne! Bastardi!
Ne!
Pablo!
Barbaro!
Barbaro! Barbaro!
Mám tě! Mám tě! Dobře.
Zabij mě.
Slíbils to.
Ne. Vysvobodím tě. Dostanu tě pryč.
Nééé!
Hledám tě.
Sním...
...marně.
Co?
Ty Cambaro.
- Já jsem Paul Marsh. - Ne. Tvá matka se vdala za Xaviera.
Ukradla tě.
Byl mladý, bohatý
a hezký muž.
Vozil sem do lmbocy ženy, stojící mimo společnost.
- Tvou matku. - Ne!
Už tě asi nikdy neuvidím.
Ty jsi můj syn.
Zbláznil jste se!
Pablo. To je tvůj osud.
Ustupte! Všechny vás zabiju! Srovnám tohle zatracený město se zemí.
Měli jsme různé matky, ale stejného otce.
Jsme Dagonovy děti.
Jste banda šílenců. Banda zatracených šílenců!
Tvé sny. Vzpomínáš si na své sny, Pablo? Přivedly tě sem.
Ne. Byly to noční můry. Nebyly skutečné.
Každý sen je naše přání.
Pomozte mi někdo. Co se to se mnou děje?
Jsi můj bratr.
Budeš můj milenec.
Navždy.
Žádné možnosti.
Pablo! Nééé!
Nééé!
"Ponoříme se do temných propastí...
a na dně té nejhlubší, ve světe zázraku a slávy,
zůstaneme navždy." H.P.Lovecraft
Tento film je věnován Franciscu Rabalovi, skvělému herci a ještě lepšímu člověku.
České titulky Evelyna Koublová, Petr Kozák Synchronizáciu upravil Seki
Vyrobilo studio GRANT